Scena
Splitski incident i tzv. Zagreb Pride izum istoga centra moći?
![](https://www.tropolje.info/wp-content/uploads/2015/06/ostojic_pride.jpg)
U samo dva dana, u petak 12. i subotu 13. lipnja, iz Hrvatske je u svijet odaslana joÅ¡ jednom potpuno falsificirana slika aktualne hrvatske stvarnosti, a hrvatske vlasti niÅ¡ta nisu uÄinile da se to sprijeÄi.
U petak je na stadionu Poljudu u Splitu za vrijeme kvalifikacijske utakmice izmeÄ‘u nogometnih reprezentacija Hrvatske i Italije na travnjaku iznenada osvanuo zloglasni kukasti križ, a u subotu je u Zagrebu održan tzv. Zagreb Pride na temu »Glasnije i hrabrije: antifaÅ¡izam – bez kompromisa!« – pa te pojave odaÅ¡ilju u svijet sliku Hrvatske kao zemlje u kojoj cvate kult njemaÄkoga nacizma i faÅ¡izam, Å¡to s realnom hrvatskom stvarnošću nema nikakve povezanosti.
TakoÄ‘er ta dva dogaÄ‘aja na prvi pogled nemaju nikakvu povezanost, i gotovo nitko ih u hrvatskoj javnosti ne povezuje, a vrlo je vjerojatno da su oba plod i izum istoga centra moći, koji upravo želi ne samo ocrnjivati Hrvatsku, nego je Å¡to viÅ¡e slabiti na svim podruÄjima druÅ¡tvenoga života sve do uniÅ¡tenja hrvatske države i hrvatskoga naroda.
Splitsko ukazanje kukastoga križa, koje je u Hrvatskoj opravdano doživjelo sveopću javnu osudu, a u talijanskim je medijima, kako je izvijestio Jutarnji list, prikazano kao »dio trajne pronacistiÄke orijentacije većine hrvatskih navijaÄa«, zaslužuje vrlo pomnu analizu jer se takvi incidenti i provokacije ne dogaÄ‘aju tek tako, kako se obiÄno i u Hrvatskoj i u svijetu to uzima. Odmah treba istaknuti Äinjenicu da u Hrvatskoj, za razliku od nekih drugih Älanica EU-a, ne postoji nacistiÄka ili pronacistiÄka formalna politiÄka ili ideoloÅ¡ka organizacija ili udruga, a malo je ili uopće nije vjerojatno da postoji Äak takva neformalna skupina. Budući da se usprkos toj Äinjenici dogaÄ‘aju pronacistiÄki incidenti, osobito povezani s utakmicama hrvatske nogometne reprezentacije s talijanskom: u Livornu 2006. na prijateljskoj utakmici te na kvalifikacijskoj utakmici u Milanu 2014., oÄito je da tu pojavu treba razumjeti kao smiÅ¡ljenu podvalu ne samo Hrvatskom nogometnom savezu, hrvatskoj nogometnoj reprezentaciji, nego baÅ¡ Hrvatskoj kao takvoj.
Najnoviji splitski incident ima osobitu težinu pa se mora govoriti o oÄitoj sabotaži uperenoj ne samo protiv HNS-a, nogometne reprezentacije, nego i Hrvatske i hrvatskoga naroda. Sofisticiranost toga incidenta, koji je tako izveden i tempiran da je postao oÄit tek za same utakmice te ga se viÅ¡e ni na koji naÄin nije moglo sprijeÄiti, upućuje na to da to mora biti djelo vrlo vjeÅ¡toga specijalista ili viÅ¡e njih, pri Äemu je sporedno tko je izvrÅ¡io samu izvedbu na travnjaku. Upravo ta rafiniranost, iskazana u toj sabotaži, upućuje na skriveni centar moći koji, izvjesno je, stoji iza svih dosadaÅ¡njih incidenata zbog kojih je, kako navode mediji, HNS u posljednjih pet godina zbog »navijaÄa« platio 700 tisuća eura kazne. Toliku Å¡tetu ne samo HNS-u, nego Hrvatskoj, ne mogu izazivati ni tobožnji nacionalisti ni tobožnji pronacisti, nego samo oni koji ne samo da ne vole Hrvatsku, nego joj upravo žele zlo. A da u Hrvatskoj već dugo, osobito aktivno od pokuÅ¡aja puÄa u Hrvatskom saboru 1994. godine, djeluje takav centar moći vidljivo je na svim podruÄjima druÅ¡tvenoga života i na upornom Å¡irenju i umnažanju raznih oblika kaotiÄnosti – uvijek na Å¡tetu općega dobra hrvatskoga druÅ¡tva.
Ne smije se previdjeti ni otvoreni antagonizam sadaÅ¡nje Kukuriku koalicije prema Hrvatskom nogometnom savezu – ministar policije Äak i u povodu toga splitskoga incidenta nije se mogao suzdržati od žalca: »HNS je podružnica s tri Äetvrtine Älanova HDZ-a« – a vjerojatno i prema hrvatskoj nogometnoj reprezentaciji koja je uspjeÅ¡na i koja bi mogla i druÅ¡tvu biti model na koji naÄin bi Hrvatska mogla doći do stvarno kompetentnih osoba za upravljanje državom i njezinim bogatim resursima. Naime, ta reprezentacija je uspjeÅ¡na jer se u njoj okupljaju i daju doprinos najbolji hrvatski igraÄi iz Hrvatske i iz inozemstva, a sadaÅ¡njoj vladajućoj garnituri ni na kraj pameti ne pada da bi dopustila ili omogućila da hrvatski sposobni ljudi koji su uspjeÅ¡ni u inozemstvu dadnu svoj doprinos u boljem i uspjeÅ¡nijem upravljanju Hrvatskom. Nije li to dovoljan razlog da vladajuća politika nema stvarne politiÄke volje zaÅ¡tititi hrvatsku nogometnu reprezentaciju? Nije li izostala upravo politiÄka volja da odgovarajuće hrvatske službe unaprijed onemoguće splitski incident? Svaka vlada na svijetu zaÅ¡titila bi tako važnu svoju ambasadorsku instancu u cjelokupnoj svjetskoj javnosti, samo posljednje dvije hrvatske Vlade to nisu prepoznale i za to nisu marile ili nisu smjele mariti.
Istodobno sadaÅ¡nja Vlada nije mogla utjecati na parolu Zagreb Pridea »Glasnije i hrabrije: antifaÅ¡izam – bez kompromisa!«, ali je mogla i morala demantirati glavnu poruku toga skupa da se tobože u Hrvatskoj »u javnosti promovira iskljuÄivost i Å¡ovinizam«. Takva tvrdnja, naime, oÄitovanje je provjerene metode iz komunistiÄkoga razdoblja po kojoj se neprijatelja ako ga nije bilo – a nije ga bilo jer je bio sasjeÄen gotovo do trećega koljena – izmiÅ¡ljalo i podmetanjem kompromitirajućih stvarnosti. I danas nužno je potrebno izmiÅ¡ljati faÅ¡izam u Hrvatskoj da bi na važnosti dobivao antifaÅ¡izam, koji na sve naÄine pokuÅ¡ava preživjeti bez distanciranja od komunizma koji je u Hrvatskoj ostavio strahovite tragove prolijevanja krvi i smrti. No nisu li sadaÅ¡njoj vladajućoj garnituri, koja svim silama pokuÅ¡ava obmanuti javnost o svojoj uspjeÅ¡nosti, i splitska sabotaža i poruka Zagreb Pridea upravo potrebne i poželjne da bi već sada disciplinirale svoj predmnijevani dio biraÄkoga tijela?
Ivan Miklenić / Glas Koncila